Ismerik ezt a történetet.
A villámcsapás.
Egy tébolyult zseni.
Egy istentelen teremtmény.
A világ persze a szörnyre emlékszik, nem az emberre.
De van úgy, hogy érdemes jobban megnézni, mi rejlik a mese mögött.
Van, hogy a szörny maga az ember.
LORD BARNABY CIRKUSZA
A cirkusznál vagyok, mióta az eszemet tudom.
Sok cirkusz mondja magáról, hogy ők egy nagy család.
De persze mindnél van bohóc.
Akkoriban nem volt nevem. Egyszerűen "a púpos" voltam.
Kedveskedve: "a torzszülött".
De nem gyűlöltem őket érte.
Nem veszi zokon a rosszat, aki nem ismeri a jót.
És hát, volt is valaki, akire felnézhettem.
A fellépések között a trupp orvosaként szolgáltam.
Lenyűgözött a medicina tudománya.
Főként az ember anatómiája.
Teljességében érteni akartam
ezt a belső univerzumot, ami emberré tesz minket.
Az agyat, a tüdőt, az izmokat és csontokat.
A szívet.
Nem tudom, miért ragadta meg képzeletemet az élet tudománya.
Talán mert egy másik világ volt.
Uramisten!
Te tényleg eszesnek képzeled magad, mi?
Értelmiséginek. De rossz lehet neked akkor itt!
Te jössz!
Nem sejtettem, hogy egy hűvös londoni estén
megismerem majd a férfit, aki egy új életet hoz el nekem.
Hölgyek és urak!
Következik halált megvető mutatványaival
a mi égi madárkánk:
a gyönyörűséges Lorelei!
Lorelei!
- Nem tud lélegezni! - Korábbi sérülések?
Egy éve eltört a karja, előtte a kulcscsontja.
Istenem!
Újabb kulcscsonttörés és vállficam. Nyomás alatt a tüdő, nem tud lélegezni.
- Mi segít? - Semmi. Nem tudjuk helyrerakni a ficamot.
ERŐ - CSONT HELYRETOLÁSA
- Van zsebórája? Adja ide! - Dehogy adom...
Adja, vagy meghal a lány!
Adja!
KULCSCSONT
Várj!
- A ficam miatt a szegycsont rossz szögben áll. - Igen. Mehet?
Kész? 3, 2, 1...
Nem!
- Megmentettél. - Lélegezz! - Köszönöm...
Ez bámulatos volt. Mire ez az ostoba maszk?
- Bohóc vagyok. - Nem, te orvos vagy.
Száraz műtétet hajtottál végre eszközök nélkül.
- Orvosbohóc vagyok. - Semmi vész, hölgyek-urak! Ez is a műsor része!
Kár érted.
- A cirkuszban dogozom. - Hagyd ott a cirkuszt!
Mi folyik itt?
- Ön orvos? - Jobb napokon igen.
A chiswicki kórház közel van. Odakísérhetem az embereit.
Vigyétek tüstént! Hátul menjetek ki! Ne zaklassuk fel a publikumot.
Hová viszik a szerencsétlent?
Uram! Kérem, árulja el a nevét!
Hölgyek és urak!
Az Ágyúgolyóember!
Kérem, ne!
Te patkány! El akarsz menni? A tulajdonom vagy!
Elegem van a könyveidből! Te a cirkuszé vagy! Elégetni mindet!
Ne, Barnaby úr! Ez mindenem!
Ne! Ne!
Hagyd békén!
Tanulj ebből!
Befelé! Nem mész te sehova!
Mondja meg, hogy van Lorelei!
Romantikázunk?
Szinte bizonyosan meg fog halni.
Ezek a városi doktorok és a mocskos kórházaik...
Mit csinál?
Erős mágnes. Általában beválik.
- Nem tudja, mit kapok ezért! - Nem? - Nem mehetek el!
- Dehogynem. - Az övé vagyok!
Több vagy ennél. Több lehetsz.
Kiszabadítalak, de bíznod kell bennem.
Jössz, vagy maradsz halálodig.
Takarodjon a ketrectől! Hallja?
Nyissa!
Elkapni! Ő a cirkusz tulajdona!
Nos, uram...
Rabló!
Viszi a púpost! Rám támadt, és megrabolja a cirkuszt!
Elfogni!
Utána!
Ne bántsd!
Fuss!
Most mi lesz? Mit tegyünk?
Innen hogyjutunk ki? Te ismered ezt az átkozott helyet! Hogy...?
Hova tűntek?
- Ez nem a cirkusz. - Mi?
Jólvan.
Gyerünk!
Még sose jártam a cirkuszon kívül.
Szem kinyit, ajtó becsuk! Kabát le!
Kabát le!
Átöltözünk valami kényelmesebbe.
Az minek?
Sorban haladunk.
Ne! Bántani akar engem?
Egyáltalán nem.
Ne félj.
Nézd!
Ez kicsit fájni fog.
- Mit csinál velem?! - Figyelj rám!
Te nem vagy
Púpos.
Azaz nem vagy igazi púpos.
Van egy tály090d-
Kialakult benned egy folyadékgyülem, egyjókora, váladékkal teli tasak.
Fáj!
Azt, látod, elhiszem. Mindenki ezt mondja.
A méretéből ítélve ez a szépség kezelésre várt
18 évig, de
vigasztaljon, hogy úgy nézem, hamar kiürül.
Három,
kettő,
egy, és kihúzom.
Esik!
Jólvan.
- Kész a könnyebbik fele. - Mi?
Ez az!
És kihúzzuk magunkat!
Na mármost, az izmaid,
a csontjaid, az egész vázrendszered
visszarendeződésre fog törekedni.
Követeli majd azt a porban szaglászó,
ludditát hordozó tartást, amiben eltöltötte az elmúlt 18 évét.
Úgyhogy egy ideig, barátom,
viseld ezt a pompás gerincmerevítőt, amit Gordonnak készítettem.
Kinek?
Egyenesen állok!
Ez nyilvánvaló. Túlbecsültem a értelmedet?
- Nem, csak ez nem a cirkusz, és egyenesen állok. - Ezt már mondtad.
Jól van! Könyvtár és dolgozószoba arra, konyha amarra.
- Egyenesen állok... - A szobád jobbra van. Van benne vízmelegítő és szappan.
Javaslom, használd őket, mert szörnyű a...
hajad.
Az estét az alagsorban töltöm, holnap órám lesz. Érezd jól magad, ne nyúlj semmihez!
Jut eszembe, volt... van egy lakótársam.
Igor Straussman a neve, és morfiumfüggő.
Féleszű, megrögzött hazudozó. Szerencsénkre ritkán van csak itthon.
Úgyhogy ha bárki kérdőre von, azt kell mondanod, hogy te ő vagy.
- Igor vagyok? - Pompás.
"Jó napot, a nevem Igor."
Tehát:
egy veszélyes púpos, akit a közbiztonság érdekében bezártak,
elszánt és szintúgy veszélyes cinkosával
behatolt a cirkusztulajdonos kocsijába, és kifosztotta a páncélszekrényt.
Szökés közben hidegvérrel meggyilkoltak egy ártatlan embert, azután eltűntek,
mint a kámfor.
Jól összegeztem, Alistair?
Igen, felügyelő úr.
Szökés, rablás, gyilkosság.
Ahogy Mr. Barnaby mondta.
Elmondom, szerintem mi történt.
Egy deformált gerincű emberi lényt akarata ellenére ketrecbe zárnak.
Talán rendszeresen bánnak így vele.
Egy idegen kiengedi mágnes és tolvajkulcs segítségével.
Erre bárki képes.
Sietve szöknek, hiszen kénytelenek,
mert a cirkusz ellenük van.
Menekülnek.
Kergetik őket.
Meghal egy ember.
Önvédelemből elkövetett emberölés, aligha több.
- "Körözött gyilkos". sokszorosítsák! - De azt mondta... - Igen.
Valami azt súgja, hogy a torzszülöttünk
csak a kezdet.
Jó reggelt!
Igor! Egyetemen 6-ig.
Ruhák szekrényben, pénz, kulcs ajtónál dobozban.
Vacsorára jövök. F.
Chiswicki kórház.
CHxswxcK (BROSS SZEGÉNYKÓRHÁZ
Doktor úr!
Jöjjenek, uraim! Vár ránk egy amputálás.
Maga!
- Én? ' Nem.
Napi 2 kámforos inhalálás kell neki, fokhagymakivonat,
negyed uncia arzén és legalább 3 uncia Filcher-olaj.
- Nem tehetem. - De igen. És ha magához tér,
mondja meg neki, hogy egy barát újra eljön majd.
50 FONT JUTALOM PÚPOS GYILKOS
6 hónapja egy férfi állati tetemek részeit akarta megvenni a londoni állatkerttől.
Elküldték őt. 2 héttel később egy betörés során állati végtagokat vittek el.
Később ez történt az Állatorvosi Egyetemen is.
Ez förtelmes, de...
Azt a cirkuszi bűntény helyszínén foglaltam le. Nyissa ki!
Uram,
ez undorító.
Egy nemrég elpusztult oroszláné.
De a cirkuszi áldozat közelében találtuk meg, és magától nem sétálhatott oda.
- Kapcsolatot gyanít? - A cirkuszi cinkostárs személyleírása,
úgy hiszem, egyezik az állattolvajéval.
De ki tesz ilyet?
Milyen indítékkal?
Bűzlik az ügy.
Undok, bűnös praktika bűzét érzem. És a tettes szabadon jár a városunkban.
Máris újra a sárban?
Vagy Úgy-
Rémesen rossz ez a kép rólam.
Nem jó se a haj, se az orr.
Mint kezdő bűnözőt meglep, hogy a hatóság a hiúságomat támadja.
Gyilkosnak hisznek!
Rám rosszabbakat is mondtak már.
Mellesleg
nem rád vadásznak, ugyebár.
Hanem egy szánalmas, névtelen púposra.
És kérlek, nézz magadra, Igor.
Az a teremtmény nem létezik többé.
Együnk!
Ez nagyon finom.
És mondja, mivégre jött be egyáltalán a cirkuszba?
Kés, villa.
- Mi? - Használd!
- Bocsánat. - Törölj kezet!
959",
...darabok.
A Királyi Orvosegyetem hallgatója vagyok.
A tananyag szürke, a vizsgák könnyűek, a professzorok...
Professzorok... Korlátolt képességű és még korlátoltabb látókörű emberek.
Miért mentett meg engem?
Te, barátom, váratlan ajándék vagy. Nem mindennap találok olyan embert,
aki bár groteszk deformitástól szenved,
ily szembetűnően rátermett, éles szemű és leleményes,
s a legnagyobb ügyességgel megáldott kezek birtokosa, amelyeket valaha láttam.
Nem szívjóságból érdekelsz engem.
Kövess!
Találkozásunk előtt Barnabyval akartam tárgyalni kimúlt állatok megvételéről.
Minek? Vizsgálni őket?
Nem, nem úgy, ahogy gondolnád.
Meggyőződésem, hogy a halál átmeneti állapottá tehető.
- Lehetetlen. - Hihetetlen. Nem lehetetlen.
Ha az élet véges, a halál miért ne lehetne?
Nincs időm álszerénységre.
Büszkeség vagy szégyen nélkül nevezem felfedezésemet... zseniálisnak.
Ezek a szemek több mint 3 hónaposak.
A folyadék egy saját fejlesztésű, elektromosan vezető zselé.
Szerepe kettős: tartósít és...
Nos, mindjárt meglátod.
Az átalakítás a dolog nyitja.
Az energia átalakítása
pusztán elektromosból olyan biológiaivá, amilyen az emberi testet járja át.
Erre fejlesztettem ki ezt az eszközt: a Lázár-villát.
Rájöttem, hogy ha az áramot átvezetem
- szulfátok és fémek egy különös ötvözetén... - Sikerült az átalakítás?
Igen.
Mutassa!
Tessék. Látod?
Élnek.
Mit szólsz?
Lenyűgöző. De összekeverte az idegeket.
- Parancsolsz? - A szemmozgató idegeket. Rosszul kötötte be őket.
Azért hibás a mozgásuk.
Te...
Íme, itt van!
Ő az emberem.
- Őt kerestem. - Köszönöm a felkérést.
Szívesen. A munkadarabokat egyenként szállítom neked.
Iparkodni fogsz elkészülni velük, minekutána beillesztem őket egy nagyobb,
magam tervezte egészbe. Kérdés?
- Az a nagyobb egész... - Az nem a te dolgod.
- De ha... - Igor, én...
Ez mind a tied.
Minden könyv. Minden segédanyag. A felszerelés. Az asztal.
A szoba. Ez a te laboratóriumod.
Asszisztensemként fontos résztvevője leszel
egy világot megváltó tudományos vállalkozásnak.
Segítesz-e nekem?
Javítsd ki!
Aha. Köszönöm.
Dolgozz még rajta!
NŐI KAR, MÁJ, VESE
TÜDŐ, LÉP, AGY, SZEM
A kórház gondoskodott Loreleiről.
Találtak neki patrónust.
Örültem, hogy felépült, és van, aki gondját viselje,
de mind jobban hiányzott.
Vajon neki is annyira más lett az élete, mint nekem?
FELSZÓLÍTÁS
Victor? Levél jött Straussman úr nevére.
Most elmegyünk a városba mulatni.
Megjöttünk. Örökös tagságot élvezek a klubban,
hála atyámnak, aki alapító tag. Ő vette a bársonyt a székekhez.
- Az apád... - Ő úgynevezett "nagy ember".
Híres orvos,
a Királyi Orvoskollégium tagja, a kardiofiziológia úttörője.
- Szívesen megismerném. - Jobb, ha nem. Itt a klubunk!
- Victor, én nem vagyok ide való. - Csitt! Egyenes hát, udvarias modor.
Nehogy szégyent hozz rám!
Dézsában növesztett magzatok!
Victor, biztos, hogy épp itt kell kitárgyalni ezt?
Segíts! Azt magyarázom a bájos hölgyeknek,
hogy a megtermékenyítés helye nemcsak a női test lehet.
Ondó! Ondó!
- Tud az ondósejt mozogni? - Tud. - Köszönöm.
Miért ne mehetne önállóan a petesejt felé, mondjuk, egy...
vödörben?
Hol van ebben az anya?
Erről van szó! A nő addig művelődik!
Mikor aztán szükség van Kegyedékre,
felszívjuk a megtermékenyített petesejtet egy csőbe, és feldugjuk kegyedék...
bor?
Elnézést...
- Bocsánat, felismerni véltem. - Lehet.
- Nem emlékszem a nevére. - Nem is volt nevem soha.
- Te vagy az. - Én.
Egy kicsit megváltoztam.
Te mentettél meg.
Unalmas!
Barátod?
Ő Bomine báró. Szerepelek a kabaréjában,
és a hölgypartnereként... társaságban.
Értem.
A báró... a férfitársaságot preferálja.
Most már van nevem.
Nm vagyok.
Tökéletes.
Ez a nő abban a hitben él, hogy az emberi agy rózsaszínű! Pedig szürke!
- Ő Victor Frankenstein. - Szürke, mint ez az osztriga!
- Megmentett, és ő segített megmenteni téged. - Mindig ilyen?
Nem. Nagyon okos ember, és jólelkű.
- Csak a közönséges emberek neki... - Közönségesek.
- Viktor, hogyan... - Hát kegyed?
Megvan, kegyed a bukott angyal.
Pottyant le mostanában jelentősebb magasságból?
Próbálja ki ezt itt! Mindössze 30 láb. Zuhant már mélyebbre.
Ön zuhan csak itt, az én szememben, Mr. Frankenschteen.
- Frankenstein. - Kérlek, Victor. - Igor...
- Igor csodálattal beszél önről. - Csatlakozik hozzánk?
Még nem mondhatok el mindent. Legyen elég annyi:
Igor meg én a határán állunk annak,
hogy életet hozzunk létre a halálból.
- Mr. Frankenstein... - Victor.
Ez a szándéka számomra több mint nyugtalanító.
- Babonásak vagyunk? - Nem, de nem fél lázadni a természet rendje ellen?
Beszélj, Igor! Te mit gondolsz?
Egykor egyetértettem volna veled, de gondold meg!
20 éve a villamosság varázslatszámba ment volna.
A cirkuszi sérüléseidbe belehaltál volna.
A tudomány és a technika megváltoztatja az életünket.
- Nézz meg engem! - Jól beszél az emberünk!
- Az élet és halál más. - Élet, halál! Álmaim világában remény váltja fel a rettegést.
A meggyilkolt a bíróságon gyilkosa szemébe nézhet.
A katonát, gerincében a repesszel,
megölik, meggyógyítják, majd feltámasztják, és újra jár!
Nem érti?
A lehetőségeknek semmi nem szab határt! Az élet gyönyörű!
De sajnálatos módon véges. Olvassa fel, mi áll ezen!
- "Halál". - Köszönöm.
Ebben nincs köztünk vita.
Ez áll rajta fehéren-feketén.
De az alkalmazott tudomány által...
ÉLET
...mi lett belőle?
- "Élet." - Hát ezen dolgozom.
Talán elhamarkodottan ítéltem.
- Ne találkozz vele többet. - Mi? Miért?
- Bájos, de tanulatlan és babonás. Elvonná a figyelmedet. - Kedves velem.
A mai este nem puszta mulatozás, hanem a közös munkánk megünneplése volt!
Úgy hiszem, legfőbb ideje... megismerned a szörnyetegünket.
Ne késlekedj! Gyere, gyere!
- Mi ez? - Gordon.
- Mi? - Gordon!
- Ezt te csináltad? - Nem, nem, nem.
Mi ketten csináltuk.
A tüdő, a szív,
a gerinc, az agy, mind a te munkád!
Mindez
lehetetlen lett volna nélküled.
Victor...
Nekem azt mondtad, mindez az életről szól.
Többről annál.
Vigyázz!
3,2,1.
Gyerünk!
Nézd!
Él.
Igen,
él.
El?
Victor... Hogyan?
Mozogni még nem tud.
A töltés csak egy órára elég, és az alsó fele hevenyészett tákolmány.
Életet teremtettél a semmiből! Tudod, mekkora jelentőségű tett ez?
Nos, sejtem.
Holnap velem jössz az egyetemre.
Meghirdettem, hogy bemutatom a privát munkásságom.
Elviszel az egyetemre?
Mint asszisztensedet?
Igor, ne légy már ilyen együgyű.
Te, a mai naptól fogva
egyenrangú munkatársam vagy.
Levél, Miss Lorelei.
Levél? Ugyan kitől?
Kedves Lorelei! Áttörést értünk el. Kérlek,
jöjj el az Királyi Orvosegyetem H előadótermébe ma este 8-ra. Igor.
Nagy bemutató! H előadó!
Bemutató. H előadó.
Nagy bemutató a H előadóban!
Itt jobbra, Igor!
A modern medicina kezdetei óta
tartja magát egy alapfeltevés
a halandóság státusát illetően,
mely szerint a halál
egy elkerülhetetlen
esemény, amelynek feltétlen bekövetkeztét
biztosra kell vennünk.
Meg fogom mutatni
ma itt, hogy az élet nem valamiféle
kegy, amelynek forrása
egy idejétmúlt eszmékben létező...
Térj végre a lényegre.
Hogyne. Nem vagyok gyakorlott szónok.
Igor, előkészítenéd a dinamót?
Hogyne, mester.
Szeretném bemutatni
mind a hetüknek és persze az ifjú hölgynek...
Gyerünk már! Vár rám a kocsi.
Tekintsék meg
az életet,
amit én magam hoztam létre.
Mészárszék.
Ezt a homunculust olyan szervekből állítottam össze,
melyeket az állatkertből szereztem.
Kínlódnak ott az egzotikus állatok, ezért a nagy kínálat.
A lény nagyrészt csimpánz, ám kitűnő munkatársam,
Igor Straussman segítségével kombinálni tudtam számos egyedet
hovatovább számos fajt.
Kész van, Igor? Már türelmetlenek. Köszönöm.
Jöjjenek közelebb! Nézzék meg jobban! Ne féljenek!
Nem harap.
A varázslatos villanyáram segítségével
létrehozom... 3,
2,1,
az életet.
Úristen!
Elég ebből.
Ne, ne!
Ne menjenek el! Még egyet neki! Erősebbet!
3, 2, 1, most!
Frankenstein, te túlszárnyalsz minden várakozást,
mindent, még különcséged és aberráltságod mítoszát is.
Ez egyenesen pazar. Lenyűgöző!
Csodásan bemutattad, hogy milyen... egy perverz bolond.
Bor;
Teljes töltet!
Kész?
- Igor? - Kész.
Most!
Na, ennek is annyi, Victor.
Bxmm, hamm, bumm.
Mit látunk még?
Esetleg egy törpe rejtőzik rothadó hússzobrod gyomrában,
és tüstént kiugrik egy csokor...
Látod?
Semmi baj.
Gordon... Gordon!
- Igor! - Maradj ott!
_ Jól vagy? ' Igor!
- Semmi bajom. - Ne hagyd megszökni!
Gordon! Állj!
Ne, ne menj ki ott!
Gyere ide!
Victor!
- Nyugodj meg, Gordon! - Szedd le! Victor!
- Igor! Mit műveltél vele?! - Nekem segíts, ne neki!
Meg kell ölnünk!
Tedd meg!
- Fékezhetetlen volt! - Nagyot léptünk előre!
Gyilkolni akart!
- Nem tudhattam, hogy Gordon... - Értsem úgy, hogy te csináltad?
Nem!
Bocsánat.
Rosszul ítéltelek meg.
Fogyatékaid, bármily...
ordítóak is, csak szociális jellegűek,
nem értelmiek.
Lenyűgöző, amit végeztél,
sőt, őszintén kimondva,
zseniális. Zseniális!
Olyannyira, hogy fel se tudom fogni.
- Tudnál még egyet csinálni? - Tudnék, és még sokkal jobbat is.
De ahhoz jelentős források kellenének.
Az enyém Anglia harmadik leggazdagabb családja.
Biztosíthatok hát neked bármit, amire szükséged lehet.
Ebben az esetben: igen.
S mikor azt mondod: "jobbat"?
Embert.
Gondolkodó, értelmes lényt.
- Beszéljük meg ezt. - Tetszik. - Neked volt igazad.
A bestia veszélyes volt, de most megmutathatjuk, mit ér a munkánk.
Te meg én, Igor, teremteni fogunk egy embert a magunk...
képére.
Gondold el!
Egy értelmes, civilizált
embert.
Még egy bemutatót kérek.
Érdekel, mennyire vagytok irányíthatók. Engedelmesek.
- Nem probléma? - Victor,
- ezt nem szabad... - Nem. - Kitűnő!
Jelentkezni fogok.
Ez az én módszerem, mégis előírnád, hogyan használhatom. Tudd, hol a helyed!
Az, hogy te nem ismered a világot, nem lehet gátja kísérleteimnek!
Nincs hatalmad felette!
Már bizonyára elfelejtetted, mit tettem érted a cirkuszban!
Ez rendeltetett nekem. Ez rendeltetett neked.
És az az ember az egyetlen szövetségesünk ezen a bolygón.
Ha egy állatkertre való homunculust akar,
akkor megcsináljuk neki, ha ez kell a kutatásunk folytatáshoz.
Elég világosan beszélek?
- Elég világosan beszélek?! - Igen, Victor!
A tulajdonom vagy!
Te a cirkuszé vagy!
Jó reggelt! Segíthetek?
Turpin felügyelő vagyok a Scotland Yardtól.
Beszélni akarok Mr. Frankensteinnel.
Attól tartok, most nem alkalmas neki.
Megtudhatnám, milyen ügyben?
Hiányzik a cirkusz?
Nem értem a kérdést.
Hívd Frankensteint!
Jeleztem már, hogy megtérítem a kárt. Üvegek törtek csak össze.
- Úgy tudom, volt ott egy állat. - Valóban volt.
Mr. Straussmannel jelenleg behatóan tanulmányozzuk
a csimpánzokat.
Mondhatom, lenyűgöző munka.
Felfedeztük, hogy érzelmek jelzéseivel
megtaníthatók primitív hitrendszerekre.
Persze csak mert nem képesek az igazi, logikus gondolkodásra.
- Hol van a kreatúra? - Kimúlt.
Szegény pára. Le kellett ölnünk. De miért érdekli ez a rendőrséget?
Köze lehet egy gyilkossági ügyünkhöz.
Gyilkossági ügy? Igor, ez egy gyilkossági ügy!
Talán bizony szerezzünk ügyvédet a csimpánznak?
Figyelmeztetem, hogy a nyomozás hátráltatása következményekkel járhat.
Megnézném az elmúlt 12 hónap kísérleteinek jegyzőkönyveit.
Ha nem működik együtt velünk, istenemre, alapos házkutatást fogok tartani.
"Istenemre"?
Közlöm, felügyelő, hogy racionális gondolkodású emberek házában tartózkodik.
Házkutatást csak parancs birtokában végezhet, Istennek pedig nincs dolga itt.
Vigyázzon, uram.
Engem sértegethet, de az Úr ellen lázadni veszélyes.
Emlékeztetem rá, hogy a teremtett élet szent.
Mi ön, rendőr vagy teológus?
Felvilágosítom önt: az élet - szép lassan mondom -
nem több, mint a vegytan alkalmazásának eredménye.
És két napja az egyetemen alkalmazott ilyen vegytant?
Igor, mikor voltál gyónni utoljára? A jámbor atya arra kíváncsi, nincs-e valami bűnünk.
- "Nincs sikere annak, ki titkolja bűnét." Újra kérdem. - Én is újra kérdem, uram:
Miért rajong úgy ezért az ügyért?
Bizonyára vannak izgalmasabb rejtélyek is Londonban.
Vagy... éppenséggel az az oka, hogy a kísérlet, amire, úgy képzeli, sor került,
hiteltelenítheti az ön primitív hitrendszerét?
Nyomozzon, ha akar! A magafajták mindig is
útját állták a fejlődésnek, és mindig hoppon maradnak! A teremtményem...
Vigyázzon, Mr. Frankenstein.
Szigorú erőkkel packázik.
És a természet nem kegyelmez.
Jó napot!
Megyek a parancsért.
Az a valami az egyetemen, Igor...
A szemébe néztem, és teljesen üres volt.
Más dolog a gépeitekkel
visszaadni a kioltott életet, és más
olyat kreálni, ami nem létezhetne.
- Ezt meg kell értenie Victornak. - Nézd,
nem hittem, hogy eljöhetek a cirkusztól.
Azt hittem, ott fogok élni halálomig. És aztán megkaptam Victortól mindezt.
És csak annyit kért, higgyek benne.
Ezt értem, Igor.
Én csak azt mondom, soha többé ne engedd, hogy erőszakot tegyenek rajtad.
Ha Victor a barátod,
és úgy hiszed, rossz úton jár, akkor a sarkadra kell állnod.
Mennem kell.
Victor, ha valóban tisztelsz mint tudóst,
ha tisztelsz mint a barátodat,
meg kell hallgatnod az aggályaimat.
- Igor! - Uram?
Mikor láttam? 3 éve?
Lefogyott.
Sajnálom, uram, nem...
- Itthon van Victor? - Igen. - Hát akkor...
Hol voltál? Nem tanácsos kószálni, mikor embervadászat folyik.
Ne lépj a szívére!
- Apám... - AIIj fel!
Távozzon !
De jó, hogy itt van, apám. A legjobbkor jött.
- Áttörést értem el... - Nem érdekel.
Nem érdekelnek se az alaptalan teóriáid, se a rémes kísérleteid.
- Nem alaptalanok, hisz... - Victor, csend legyen.
Tegnap táviratilag értesítettek róla,
hogy be fog idézni az egyetemi tanács.
Elhanyagolod a tanulmányaidat.
Ki akarnak csapni.
- Azt nem tehetik! - Nem-e?
A munkám fontosabb, mint bármi, amit ezek csinálnak!
Bolond vagy, Victor. Mindig is bolond voltál.
Bár jobban hasonlítanál Henryre!
De te...
- Csak szégyent hozol a Frankenstein névre. - Halhatatlanná teszem a Frankenstein nevet!
Újra megtetted, Victor.
De ezúttal a saját életedet teszed tönkre.
Szóval, mi ez?
Finnegan rendelése.
Az emberem.
A modern Prométheusznak szántam.
Én ostoba, ostoba, ostoba.
És közel sem elég nagy.
Hogyan?
Gordon gyors és erős volt, az igaz, de nem bírta soká.
És a vége felé nehezére esett a légzés.
A légzés?
Embóliák. Embóliák a tüdejében. Hát persze.
Én ostoba.
Túl sok energia áramlott a testében. Nem bírta a töltést.
Még 10 perc, és megdöglött volna.
Ha olyan lényt akarunk, ami életben is marad, még több energia kell.
- Sokkal több. - Állj meg, ugyan mi tudna olyan mennyiségű...
A villám!
Meg is van... ami kell.
A Lázár-villa egyik korai tervében
volt egy szerkezet, ami az energiát szó szerint kiszívta
a légkörből.
Készíthetünk egy nagyobb változatot,
ami a villámhoz hasonló statikus kisülést szimulál.
Nem, a probléma ugyanaz lesz: a test nem képes felvenni a töltést.
- Nem tudunk nagyobb szerveket előállítani. - És ha két tüdőt raknánk bele?
Ragyogó elme vagy.
A saját emberünkkel azt teszünk, amit akarunk.
Nemcsak két tüdőt.
- Két szívet. - Igen! - Két pumpát a nagy testbe!
Szüksége is van rá.
Igor...
- Az előbb, mikor itt volt az apám... - Olvastam.
Nem figyeltem. Mondott valami érdekeset?
Nem.
Whiskyt?
Igen. Azt hozhatsz.
Nagyobb mellüreg,
hogy beférjen 4 féltüdő. 2 a bal, 2 a jobb oldalon.
Nagyobb kart! Bicepszet neki!
- Most mi jön? - Billegetés. - Előre-hátra, hogy a folyadék átjárja a testet.
- Csirió! - Őrá iszunk! - Lapos fejtető.
- Miért? - Miért? Mert nekem az tetszik, azért.
A két szívére!
Becses darab?
Nem kapjuk meg a parancsot.
- A magisztrátus szerint semmi nem utal bűncselekményre. - Nem utal semmi?
Ott a rombolás az egyetemen.
A sav marta padló. A véres mancsnyomok.
Valami zajlik ott lent az alagsorban, tudom.
Tudom.
Ez a munkám. Erkölcsi kötelességem véget vetni neki.
De nem kaptunk parancsot, uram.
- Arcátlan és agyafúrt. De nincs bizonyítékunk. - Nem érdekel.
Meg kell tudnom, mi van odalent.
Most megvalósul az igazi álmom. Vesszük az élet nyersanyagait,
az alapvető komponenseket,
és felhasználjuk őket saját elképzelésünk, saját tervünk szerint.
Ma este hozzálátunk, hogy modellezzük
Prométheuszt.
Az az igazság Victor, hogy ma estére...
- Bálba hívtak. - Mibe?
- Bálba. Lorelei hívott el. - Lorelei?
- Igen. - Nem, nem. Ne mondj semmit.
Lorelei...
Én maradok és dolgozom.
- Bocsánat... - Ne mentegetőzz.
Menj, és érezd jól magad. Megérdemled.
Rászolgáltál.
Elmehetsz.
Köszönöm.
Nem tudom, mit kell csinálni.
Pedig már csinálod.
Frankenstein! Nyissa ki!
Vagy betörjük az ajtót!
Nyissa ki! Rendőrség!
Frankenstein! Nyissa ki!
1,2,3!
1, 2, 3! Erősebben! Erősebben!
Frankenstein! Nyissa ki!
- Menekülnünk kell! - Hol voltál eddig?
- Loreleinél. - Vagy úgy!
Míg te haszontalan udvarlásra fecsérled az időd,
addig én helyetted is végezzem el a munkát!
Frankenstein! Nyissa ki!
Behatolunk, Frankenstein! Törjék be ezt az ajtót!
Kocsit hozatok Finnegan emberével. Addig is túltöltöm a vezetőket.
Hagyd őket! Meneküljünk!
Hagyjam itt nekik a gépeimet? Abból nem esznek!
Az a csapóajtó a csatornába vezet. Nyisd ki!
Csákány a jégládán!
- Mi lesz?! - Mi ez?
Igor Straussman, bemutatom Igor Straussmant.
Micsoda? Mit tettél vele?
- Meghalt pár hónapja. Túladagolás. - Pár hónapja?!
Kiszedted a szemét!
- Elment az eszed?! - A börtönben akarsz kimúlni, ahova az a mániákus dugna?
Púpos!
Kinyílt most már a szemed?
Ez az ember hozott el a cirkuszból.
Aki kiszedi halott barátja szemét. Még egy lépés, és megölöm.
Megölhet. Nem félek a haláltól!
Nem?
Én igen.
Elvesztettem a feleségemet.
Malignus tumor.
Kínban ismertem meg a halált.
Olyan szakadék az, amiből se férfi,
se nő nem hozható fel.
Nem akarná, hogy a felesége ön mellett legyen? Nem akarná, hogy újra éljen?
Most is él.
Istennél.
S ha majd én is a szakadékba zuhanok,
mellette leszek.
Hát nem érti, hogy amiben hisz, az egy mese?
El fogják felejteni önt.
Úgy bizony.
A történelem eltemeti önt, senki nem emlékszik majd a nevére.
Téved. Igor, ne!
Hogy emlékezzen rám!
Gyerünk, Igor!
Húzd! Húzd!
Behatolunk, Frankenstein!
Felügyelő?
Finnegan.
Finnegan! Hol vagy?
Frankenstein! Igor! Milyen váratlan szerencse!
A rendőrség lerohanta a házam Igor Straussmant keresve.
Sikerült ugyan elmenekülnünk,
de nem kizárt, hogy súlyos sérülést okoztunk egy rendőrnek.
Tehát kénytelenek vagytok elhagyni Londont.
- Sürgősen. - Úgy van.
Családi birtokunk a skóciai Erskine kastély.
Vidékies és igen félreeső hely. Merem álltani, biztosítja mindazt,
amire szükségetek van tudósként és,
- nos, szökevényként. - Igen...
Befogatok a kocsiba.
Kitűnő, köszönjük!
- Hogy tehetted ezt? - Mit?
Megöltél valakit, és elneveztél róla!
Mondtam már, hogy nem öltem meg Straussmant.
- Kiszedted a szemét! - Ez apróság.
Emberi hulladék volt. Még a tulajdon családja se méltatná ilyen csinnadrattára.
- Victor! - Uraim, az idő sürget. Vár a kocsi.
Gyerünk, Igor!
- Majd az úton megbeszéljük. - Nem.
Mi?
Helytelen, amit csinálsz.
- Bolond vagy. Gyere! - Túlzásba estél.
Erre most nincs időnk.
Akkor maradok.
Idehangassl
- Esélyt kaptál, hogy részese légy... - Minek?
Annak, hogy hazudj nekem? Annak, hogy rendőrök és szörnyek kergessenek?
Igen, ha csak a sötét oldalát nézed.
Maradok.
- És mihez kezdesz? Talán folytatod fényes cirkuszi... - Az nem te dolgod.
Bolond vagy.
Én teremtettelek.
Azt hiszed, csak mert egyenes lett a gerinced és levágtad a hajad,
hátat fordíthatsz nekem?
Azt hiszed, egyedül kisétálhatsz a világba?
Aligha jutsz messzire a légtornászoddal, a moráloddal és az új életeddel.
Gyere velem!
Hát jó.
Végeztem veled.
Tudod... én ismertem Igor Straussmant.
Unalmas alak volt.
Újgazdag. Kábítószeres.
Szóval ki vagy te?
Bár nem számít.
Victor igen nyíltan beszél a munkájáról.
De még szükségem van rá.
Rád ellenben...
Lássuk csak!
A jótevőd eltávozott,
az otthonodat felforgatta a rendőrség,
a személyazonosságod hamisnak bizonyult,
és túl sokat tudsz ahhoz, hogy futni hagyhassalak.
Arra célzok, hogy...
nem fognak keresni.
A kocsiba vele!
Nemcsak nektek vannak terveitek.
Én is nagy álmot kergetek:
hogy megszerzem a családomnak ezt az új technikát.
Tessék?
Nem helyesled?
Tudtam, hogy nektek Victorral ez nem fog tetszeni.
A halál megszállottjai vagytok, mégis azt hiszitek, fölötte álltok az erőszaknak.
Különös.
Ég Veled, lgor!
Straussman nem Straussman.
A hulla Straussman, a jégbe zárt rém.
Aki a nevét viseli, a Frankenstein átváltoztatta púpos.
- Felügyelő... - Finneganék kocsiján szöktek meg.
Finnegan is az egyetemre jár. Világos.
- Talán ő pénzeli őket. - Turpin...
Frankenstein nyilván már elutazott, gondolom, Finnegannel,
akinek, utánanéztem, van egy kastélya Skóciában. Ott megtaláljuk őket.
- Hagyja abba, az ördögbe is! - Nem, figyeljen rám! Most elkaphatjuk őket.
Igen,
meg is tesszük.
Hogy?
Elveszik öntől az ügyet, uram.
És felfüggesztjük.
Alistair közrendőr veszi át a helyét. Maga egészségügyi szabadságra megy.
Nem volt parancsa, Roderick.
Tudja, mennyi munkámba került, hogy ne helyezzék vád alá magát?
- Szükséges lépés volt. - Igen?
Mit kergetett?
Urizáló púposokat?
Élőhalott szörnyetegeket?
A leggazdagabb családok egyike bűnt pártol?
Igen, pártolja az élet létrehozását,
a kihívó, leplezetlen szembeszegülést Istennel.
A Scotland Yard legjobb detektívje volt, de most ideje pihennie.
Gyógyuljon, hogy mikor visszatér, újra mindent annak lásson, ami.
Becses darab?
Tízéves voltam, mikor a birtokomba került.
Nagyon hideg telünk volt abban az évben. Vidéken laktunk. Boldog időszak volt.
Kimásztunk a szobám ablakán, hogy játsszunk a hóban, s játszottunk is.
Mígnem aztán
hóvihar csapott le ránk.
Majdnem meghaltam.
De aztán
mikor elállt a havazás,
és végre pirkadni kezdett,
mégis éltem.
A kezemre néztem, és ez volt benne.
Azóta ez emlékeztet.
Mire emlékeztet?
Arra hogy Isten,
ha létezik egyáltalán,
tökéletlenül küldött minket erre a világra.
Gyengék vagyunk.
Törékenyek.
És halandók.
Ez emlékeztet rá, hogy ez nincs így jól.
Kivel voltál?
- Azt mondtad: "hóvihar csapott le ránk". - Igen?
Az isten szerelmére, hova készülsz?
Hetekig fel se tudtál kelni! Jártányi erőd sincs!
Igor! Ne menj el! Ne csináld ezt!
Szüksége van rám.
Nem vagy adósa.
- Az vagy, aki vagy. - Nem.
Az vagyok, akivé ő tett.
Tévedsz.
Mindig ez az ember voltál. Ez a bátor, okos, gyönyörű ember.
Tőle kaptam ezt az életet.
Sajnálom, Lorelei.
Kérlek, értsd meg, oda kell mennem.
Victor a barátom.
Akkor nem egyedül mész.
Két szívet.
Két pumpát a nagy testbe!
Nagyobb mellüreg, hogy beférjen 4 féltüdő.
2 a bal, 2 a jobb oldalon.
Te meg én, Igor, teremteni fogunk egy embert a magunk képére.
Egy értelmes,
civilizált
embert.
Állj!
Itt álljon meg!
Finnegan emberei.
Itt várj meg!
Vigyázz magadra!
- Mit csinálsz? - Menj!
Jó napot!
Azt hiszem, eltévedtünk.
Köszönöm!
Hát ez mi?
- Tartsák itt! Én megyek a kastélyba. - Vihar közeledik, uram.
Az az ember a Sátánnal paktált le. Meg kell állítani.
Minden állomás kész!
Mérnökök!
Tudósok! Figyelem!
Jön a vihar!
Tökéletesek a feltételek!
Villamos állomás kész, uram!
Prométheusz indul, első állomás!
- Fűtsék a kemencét! Forróbb legyen! - Vigyázzanak a vércsőre!
- Készítsék a vért! - Most van a folyadékállomáson!
Most. Kész?
Beszúrás.
Bent van. Kész.
Légzésállomás!
Készítsék a légzésállomást!
Victor!
Bor?
- Annyira örülök neked! - Finnegan meg akart öletni engem.
Téged is halálra szán, ha már megkapta tőled, amire szüksége van.
Most még elmenekülhetünk, de le kell állítanod ezt!
- Apám küldött, mi? - Ne légy nevetséges!
Semmitől nem riad vissza! Mindenre képes!
Nem érdekel.
Mi?
Nem érdekel, mit akar Finnegan. Alapjaiban megváltoztatom ma az emberi létezést.
És a világ, mely eddig megvetett,
örökre meg fogja jegyezni a nevem!
Ha megteszed, nem Frankenstein, az ember marad fenn.
Hanem a szörny!
Megbocsátok neked, Igor.
Megbocsátom a rövidlátásodat.
Itt maradj!
A fivéred volt ott!
Henry Frankenstein.
Ő volt veled akkor este.
Bátyád vagy öcséd volt?
Bátyám.
Biztos felnéztél rá.
Honnan veszed?
De úgy sejtem, a te ötleted volt. Igaz?
Kimenni a hóra. És ő megvédett.
Ő meghalt, te túlélted.
Ez áll az egész dolog mögött, Victor?
Nem akarod, hogy mások is
úgy szenvedjenek, ahogy te szenvedtél.
Nem.
Nem?
Nem.
Sokkal többről van szó.
Hát nem érted? Én úgy tekintem,
hogy elvettem a bátyám életét.
Helyre kell billentenem a mérleget.
Most létre kell hoznom egy életet.
Victor, ez, amit csinálsz, nem segít.
Ez csak még sokkal, sokkal több szenvedést okoz.
És bármiféle utat jártál is be, ez nem te vagy.
Te jó ember vagy, Victor.
- Igor. .. - Frankenstein!
Frankenstein! Gyere már! Mindjárt ideér a vihar!
Victor,
ne.
Victor!
1. állomás kész!
Prométheusz indul!
Villamos állomás!
Villamos állomás kész, uram!
Ki hitte volna?
Te meg én itt állunk a halhatatlanság küszöbén.
Prométheusz indul!
Lázár-állomás!
A pokolba velük!
A fanyalgókkal meg a hipokritákkal.
Mert ma este, Victor, életet lehelünk
a húsba!
Ballonok kint!
Lázár-villa.
Életet adok neked.
Tőlem kapsz
életet.
Prométheusz felemelkedik!
Állomás kész!
Mikor szólok, teljes töltést!
Most!
B átalakító üzemkész.
Teljes töltés, most!
Minden állomás, relék nyitva!
- Eljött a te időd, Victor! - Victor!
Ez túl sok töltés!
Ismerik ezt a történetet.
A villámcsapás.
Egy tébolyult zseni.
Egy istentelen teremtmény.
Victor!
Ne!
Én!
Nahát, Victor.
Figyelmeztetnem kell,
túltöltődünk!
Ne!
Frankenstein!
A pokolra kerül azért, amit csinál!
Ez nem tudomány.
Ez a Sátán munkája!
Nem létezik a Sátán. Se Isten. Csak az emberiség.
Csak én!
Isten irgalmazzon magának, Frankenstein! Isten irgalmazzon!
El onnan, Victor!
Elonnanl
Jöjj!
A testvéred vagyok.
Henry bátyám, bocsáss meg nekem.
Megsértettelek.
Mert ez nem az élet.
Ez nem az élet!
Te nem az élet vagy!
Én!
- Victor! - Félre onnan!
Én! Én! ÉU!
Űzze ki az Úr ezt az ördögöt, és küldje vissza a pokol bugyraiba, ahonnan jött.
Ne!
- Sajnálom, Igor. - Most mit csinálunk?
Most mit csinálunk?
Megtesszük az egyetlen dolgot, amit tehetünk.
A fenébe!
Ne!
Bor;
Engedd el!
Bor;
Két szíve van!
Ne!
Bocsáss meg, bátyám!
Victor?
Drága Igor! Megvártalak volna,
de ki akar felesleges harmadik lenni?
Meg hát, gondolom, eleged van abból, amit csinálok. Sőt, valószínűleg belőlem is.
Közös életünknek vége, amit volt, elmúlt,
s felfedezéseinkről senki nem fog tudni.
De mindig jó szívvel, barátomként fogok rád gondolni.
Egyébiránt
kezdem már sejteni, hol rontottuk el a dolgot,
úgyhogy egy napon talán újra megkereslek.
Állj készen!
Egyelőre azonban a tied az életed.
Sok szerencsét kívánok hozzá.
Te vagy és leszel mindig is a legnagyszerűbb teremtményem.
Barátod,
CHARLIE PHILLIPS EMLÉKÉRE
Magyar szöveg: Tóth Tamás